Хосе Луис Кано
Погребението
Пролет на Булеварда на бикоборците

Превод от испански: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1978

chitanka.info

Със вечерта между тополите внезапно

неудържимо тъмно шествие изниква.

По булеварда бавно плъзга се надолу

подобно някаква потайна лека сянка.

Не, не, през пролетта смъртта не тегне никак.

Раздира тиха нежния и бистър въздух.

Какво тежи плътта, ако зари я носят,

ако щастлив ветрец я негли тласка?

По тротоара винаги деца играят.

Смъртта им погледите детски не привлича.

Едничък старецът се спира, сваля шапка

и шествието белокос и тъжен гледа.

Един човек отива там, ала далече

животът му навярно тъй все още бие

във нечий поглед, който търси светъл спомен

за щастие на вход един във полуздрача.

Към заточение едно вдървено тяло

върви. Очаква го усамотение пълно.

Животът няма там да те ранява вече,

там чист и вечен ти като дете ще бъдеш.

Там всичко ще забравиш. Пролетта ще бъде

гальовна или зла, любима или тъжна.

Но любовта е вече непотребен спомен

под тази пръст, където ти ще се усмихваш.

Колата връща се и скъпите другари,

оставили те в твоята килия нова,

засмени връщат се към своите привички,

да вдъхнат жадни пролетта благоуханна.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.